Filmen bygger på min bok! De filmar i mitt hus.
-Jag är trött på att låtsas. -Säg inte så inför Robbie.
Han tycker som jag. - Inte sant, älskling?
Aaron Morgan.
Försök! Försök få mig att vilja ha dig.
Du är en trevlig man. Det finns tydligen inte så många.
Hur bär du dig åt?
-Kungen dödade er allihop. -Är det sant?
-Känner du till Darren Bonney? -En massmördare från Adelaide.
Jag blir så hungrig av allt jobb. - Vilken är din älsklingsrätt?
-Jag vet inte. -Min är Beef Wellington.
Min mamma lagade alltid det på födelsedagar. Grejen är...
...att det ska vara prima portvin i såsen. Ge mig telefonen.
Jag ringer receptionen.
Tjänare. Jag vill beställa Beef Wellington.
Du skämtar. Och ni ska vara med i Brittiska samväldet?
Ja, det skulle jag. Hälsa honom att jag vill ha extra saftigt kött.
Bryt! Bra jobbat.
-Jag var inte med. -Scenen är klar.
Inte illa. Det är som om han hade uppstått från de döda - igen.
-Det är hemskt spännande, Zac. -Han är perfekt i rollen.
-Såg min lägenhet ut så här? -Javisst. Mycket skickligt.
Han ser ut som ett pucko!
Tystnad! "Mitt hjärta har hårdnat av förtrycket av de fattiga"-
-"hårdnat av att se landet krossas av kapitalismens rasande knytnäve."
Det med biffen stämmer. Det skulle sitta fint med lite kött och svamp.
Hej.
Hej!
-Vem är du? -Du kan kalla mig "Skates".
-Var är vi? -Det är här vi bor.
Det är så vackert!
-Hej, tränarn! -Välkommen!
Jag har saknat dig.
-Det här känns annorlunda. -Det är annorlunda.
Jag vet att jag drömmer, men jag vaknar inte. Hur kan det hända?
Att leva innebär mer än att bara vara vaken.
Existensen går långt bortom kroppen.
Jag står rakt framför dig, Jonquil. Öppna ögonen.
Darren...
-Hej! Hur är det? -Han försöker kommunicera med mig.
-Darren Bonney. -Du har blivit besatt av det där.
Du ägnar själv hela ditt liv åt en död man.
Henry Mallet var ingen seriemördare.
Massmördare. Det är en viss skillnad.
Framför mina ursäkter till Darren.
Du kanske vill komma till inspelningen idag.
Vi filmar vid poolen. Du kan komma dit på lunchen.
Kanske det.
Okej. Vi ses kanske sen.
Hej då.
I drömmen sa hon att hon hette Skates.
Emily?
Du behöver en jacka, Elvis. - Det kan bli kallt där borta!
-Elvis, packa ner din varmaste jacka! -Javisst.
Aj!
-Jenny skulle kunna bo i Elvis rum. -Kanske det.
Jenny tycker att jag ska klippa lugg, för att rama in ansiktet.
Ta på dig skorna. - Är du klar, Elvis? Vi ska åka till mormor.
Han behöver nåt att försvara sig med. En stilett, kanske.
-London är en trygg stad. -Kan han slåss?
-Han har tränat lite karate. -Karate är inte att slåss!
Jag menar så här.
Jag kommer tillbaka med honom så att han kan säga adjö. Jag lovar.
Tack.
Skates, min ängel.
Vi är så nära varann.
Jag trodde att Suzy var den speciella, men jag hade fel.
Sånt händer.
Ibland är de man inte märker de mest fantastiska av alla.
Jag såg det i er. Vad ni kunde åstadkomma, vad ni förtjänade-
-och vad ni äntligen kommer att få.
Det förlovade landet...
Kom in!
Jag har just träffat dig, och du ska redan ge dig av.
Jag har bakat hallonbullar. Okej, jag köpte dem.
Suzy, jag måste prata med dig.
Mums!
Jag vill att du kollar Helens telefon.
-Snälla du, ta en titt. -Det kan jag inte göra.
-Hon har en affär. -Va?
De är jättestora!
-Vad har hänt? -Den ringer.
Hon svarar inte förrän hon gått ut. Och hon säger inte vart hon ska.
Men samma bil kör förbi precis innan hon går. Varenda gång.
När hon kommer tillbaka luktar hon rakvatten. Det gör mig illamående.
Mamma skulle aldrig vara otrogen.
Hon älskar dig och hon är lycklig!
Jag har varit död i 90 år.
Jag har sett på och väntat. Jag vet vad jag vet.
En gång blev jag huggen med en mejsel genom bukväggen.
Den trängde in i mjälten.
Det här är mycket värre.
Jag måste veta säkert. Så kolla telefonen.
Snälla du.
Hoppas du hade trevligt idag. Längtar till nästa gång. Brian.
Det är bara en vän som vill äta lunch med henne.
-Brian. Briana. -Visa mig.
Vart tog det vägen? Batteriet är slut.
Jag är ledsen. Den är...död.
-Vi kanske ska prata med henne. -Jag vet inte. Inte nu i alla fall.
Jag ska fundera på saken.
Suzy?
Hej! Aaron...
-Hur är det? -Bra. Hur är det själv?
Bara bra. Min son ska åka till London och vara borta ett halvår.
Du har avslutat ditt konto på dejtingsajten. Hoppas det gick bra.
Det var inget för mig. Förlåt att jag inte har ringt.
Jag tappade telefonen och ditt nummer...
-Du kan få det igen. -Toppen!
Det är 0457...567...
-...553. -Toppen.
-Min son Elvis och Verity. -Ha det så bra i London.
Och kolla på Premier League. Det är mycket bättre live.
Trevligt att träffa dig, Suzy. Verkligen...trevligt.
Detsamma!
Verkligen trevligt!
Mrs Wiseman? Det är Jonquil Payne. Ni svarade på mitt mejl.
Just det!
Imorgon kväll klockan nio ska jag utföra en healing-ceremoni.
Jag har kontaktat några av de andra föräldrarna.
Ni kanske vill högtidlighålla stunden-
-genom att tända ett ljus eller titta på gamla foton.
-Sjunga en av hennes favoritsånger... -Min man vill tala med dig.
Jag förstår.
Jag måste fråga en sak. Hur visste du att Emily kallades Skates?
Det var vi som gav henne smeknamnet. Ingen annan kände till det.
Jag hade en dröm.
Jag drömde om henne, och...
Jag vet inte vad du håller på med, men hon var en underbar flicka.
-Tack ska ni ha. -Hej med dig.
-Har du passet? -Plus två fotokopior.
Säg åt honom att passa sin väska på tunnelbanan.
-Det ska jag. -Han ska aldrig åka till Catford.
-Åk inte till Catford. -Vad finns det i Catford?
Jag vet inte, men åk inte dit. Jag kommer att sakna dig!
Jag har nåt till dig.
Det är en dokumentär om oss.
Jag kan inte...
Jenny!
De spelar in en film här, och jag fick se en scen!
Okej, då tar vi och... Vi gör som ryssarna.
Inga dramatiska avsked. Visa din kärlek när ni säger hej nästa gång.
Paka! Da svidanja!
Nu sticker vi.
-Hej då, grabben. -Elvis...
-Säg hej då till huset. -Det är ingen fara med honom.
Säg: "Tack, huset. Tack för att du höll mig trygg."
Hej då...huset.
Kommer du? Pappa väntar.
Kör!
Ditt smeknamn nämns inte nånstans. Du sa det till mig i drömmen.
Jag är ett medium!
Ja, det är du.
Du kan se mig.
Du vet att jag är här.
Darren?
Darren Bonney, hör du mig?
Du ska få ett tecken.
Rör dig, bok!
Skit också!
"D...B".
Darren Bonney!
Hjärtat, jag glömde väskan i bilen. Jag är ledsen.
Kan ni vänta lite?
Vi kan underhålla oss själva.
Cigarettrök...parfym...
...korv...och hamnen.
Bravo!
-Varm choklad och tranbär? -Hur går det med spottandet?
Bra. Försök spotta lite större.
Verity!
-Damer spottar inte. -Ursäkta.
Stirra inte på mig. Leta på annat håll.
Nu vill jag bjuda mina vänner på ett glas.
Bra. Ska det vara så? Då kör vi.
-Trevlig fest. -Det är på låtsas.
Det kallas konstnärlig frihet.
Jag tog en del droger på den tiden, men pool-partyn var aldrig min grej.
Jag trodde att du var assistent, men det var du som skrev boken.
-Är det ändringar i manus? -Gillar du dem?
Jag skrev om den här scenen.
Jag känner Henry Mallet bättre än han kände sig själv.
-Det här hände aldrig. -Tack för att du försvarar min heder.
Han skrev om såna här utsvävningar-
-och gjorde ett häftigt utfall mot alla rykten. Henry var rasande.
Det häftiga utfallet var allt han skrev, och det är urtrist.
Det är politiskt skitsnack. Vem vill se sånt i 90 minuter?
Varför göra en film om honom över huvud taget?
Det här är bara fånigt.
Henry skulle ha hatat den här scenen!
Okej. Tack. Nu ska vi skapa konst.
Sätt dig ner och ta en kopp kaffe.
Sätt dig ner, så syns vi på lunchen.
Hur är det, Zac?
Jag klarar inte att se det här.
Stackars kille. All denna missriktade hängivenhet.
Han älskar dig!
Stör det dig att de hittar på?
Ju dödare jag blir, desto mindre bryr jag mig om folks åsikter.
-Du saknar redan Elvis. -Jag kunde knappt släppa honom.
Han var så glad och förväntansfull.
Å andra sidan ville Verity bo hos Steve och Jennifer i helgen.
Vad är det som doftar?
Det är Beef Wellington. Den är nog inte lika god som din mammas-
-men den ser rätt hyfsad ut!
Deghöljet fastnar lite lätt i munnen. Det är smörigt och frasigt.
-Och svamplagret är så... -Oväntat, eller hur?
-Och potatisen? Fräste du den först? -Givetvis.
-Bra. -Den är knaprig.
Jag visste inte att Elvis spelade in det här.
Vietnamesiska vårrullar?
Det minns jag inte.
Det måste ha varit medan vi var borta.
Det ser ut som om jag pratade med mig själv. Jag verkar galen!
Men det är du inte.
Tror du att jag kör bort barnen?
De börjar bli stora. Köra kommer de att göra själva.
Vad händer när de flyttar hemifrån för gott?
Då blir alla dagar som den här. Bara du och jag.
Tills de besöker dig på jul.
Då kan vi trolla bort oss igen.
En dag blir jag rynkig som ett sviskon-
-men du kommer fortfarande att vara ung.
-Jag gillar sviskon. -Gillar du rynkor?
Jag kan inte få nog av dem. Det är faktiskt ett problem.
Jag är bara här med dig för att Rita inte vill ha mig.
-Trevligt att se dig. -Detsamma, älskling.
Hur är det?
Jag känner mig-
-som en idiot.
Först ger jag bort-
-det dyrbaraste jag har och Henrys kvarlåtenskap-
-till en bedragare som smiter iväg med det.
När jag försöker gottgöra det, blir det pannkaka av alltihop.
-Jag kan inte ens... -Här är så vackert!
Healing-ceremoni
-Vad är det? -Inget.
Du hade somnat.
Låt mig sova vidare!
Visst.
Bra spelat, flickor!
Vi ses imorgon.
Vill du ha skjuts?
Varför dödade du flickorna?
Jonquil...
De gjorde det frivilligt och ingen blev dödad.
Vi blev befriade.
-Vill du bli befriad? -Ja.
Du känns så nära, som om jag vore en del av dig.
Givetvis.
Kom hem till mig imorgon kväll klockan nio.
Jag kommer.
God natt, käraste.
Henry... Jag längtar så efter att vara med dig.
Det är outhärdligt.
-Drömmarna är jobbiga. -De är så oförutsägbara.
-Den på galoppbanan var lovande. -Jag vägrar ha hög hatt och frack.
Om du hade tagit på dig det, kunde vi träffats på VIP-läktaren.
Det fanns privata rum, fransk champagne...
Jag tror att det var i Dubai.
-Dumma drömmar. -Bättre än ett kvastskaft i ändan.
Nästa gång vi har en gemensam dröm måste vi ta kontrollen.
Vi säger att det är en dröm och tar kommandot.
Ta kommandot. Det gillar jag.
Ta kommandot...
-Jag är i dina händer. -I mina händer.
Hej då, Newcastle! Hoppas ni haft kul ikväll.
Nu kan ni återvända till era eländiga liv.
Henry!
Där är du ju. Vad snygg du är!
Den är avdomnad. Jag känner ingenting!
Inte jag heller.
-Suze... -Ta kontrollen, Henry!
Hej då, Newcastle! Hoppas ni haft kul ikväll.
Nu kan ni återvända till era eländiga liv.
Henry? Henry!
Var det bra?
Det är jag, Henry!
Henry? - Släpp in mig.
Är allt som det ska?
Det är toppen. Helt underbart!
-Du låter sarkastisk. -Varför släppte du inte in mig?
Så du gillar rynkor. Var det därför du gick iväg med de där tjejerna?
-Jag vet inte vad du pratar om. -På nattklubben!
-På natt... Det var inte jag. -Jag såg dig!
-Det var bara din bild av mig. -Det låter ju behändigt.
Suze...
Det sista jag drömde var att du var på spelningen i Newcastle.
Du var ursnygg. Vi rörde vid varann, men vi kände inget-
-och sen vaknade jag!
-Jag måste iväg. -Vart?
Jag lovade hälsa på Robbie och mamma.
-Vi skulle ju vara ihop hela helgen. -Han tror att hon har nån annan.
-Levande eller död? -En riktig människa. Levande.
Fan...
Det finns två av dig. Tre, eftersom du är här.
Se det som ett uttalande. Om vilket pucko regissören är.
Jag pallar inte för det här.
Hallå!
Mamma?
Hon är inte här.
Det är helt otroligt.
Telefonen ringer...
...och hon försvinner. Som genom ett trollslag.
Jag behöver hjälp med en sak.
Vill du inte följa med och ta ett glas?
-Du har suttit inne hela dagen. -Jag har ingen lust.
-Då stannar jag hemma. -Nej.
Gå du och roa dig. Jag måste koncentrera mig.
-Du ska ha seans för Darren Bonney. -Det är ingen seans.
Vi ses sen.
Jag träffade Brian på kasinot.
Han var på sin brorsons svensexa och tyckte att det var förfärligt.
Han satt vid mitt bord, men spelade inte.
Han satt kvar vid mitt bord tills vi stängde.
-Henry, du vill inte höra det här. -Klart jag vill.
Du kan inte ens be mig hålla klaffen. Jag behövde prata med nån.
Du kan gå om du vill.
Henry... Jag har så dåligt samvete.
Det är bekvämt att bekänna för nån och slippa se om han dömer en.
Ingen är bättre på att undvika sanningen än jag.
Mamma...
Hjärtat, säg att han är här, så att jag inte har pratat för mig själv.
Han är här.
Ja, och han dömer dig inte.
Han är bara livrädd för att han en dag hamnar i Robbies sits.
Du är så varm och skön.
Du vet inte vad du går miste om, Henry.
Darren...
Darren Bonney...
Om du är i närheten, så kom till mig nu.
Över hela landet ansluter sig familjerna till oss.
Det är dags att minnas.
Darren!
Vi är här, Jonquil.
Det är dags för er alla att bli fria.
För de människors skull som flickorna aldrig kommer att älska-
-för de barn de aldrig kommer att få, de liv de aldrig får uppleva-
-för föräldrarnas och syskonens smärta...
Gå genom mig, Darren Bonney-
-och släpp flickorna fria!
Kom till mig, Darren! Kom till mig, Darren Bonney!
Låt mig befria dig, Darren Bonney!
Hon gjorde det! Han är borta.
Kom igen, skaka den.
Den här...
Nåt är på tok. Potter...
-Vad var det? -Det bådar inte gott.
Tack!
Kom!
Du får plats!
Mamma?
Vad är det? Vad har hänt?
Jag kan inte känna honom.
Här är helt tomt.
Jag trodde inte att han skulle ge sig av. Mamma...
Jag är ledsen.
Han bad mig skriva ner det här åt dig.
Jag kan inte. Kan du läsa det för mig?
"Käraste Helen. Vi får vara med om märkliga saker i den här tillvaron."
"Jag träffade en portugis som sa att han hade varit både antilop"-
-"och afghansk mattknytare i tidigare liv."
"Jag var skeptisk när jag hörde det"-
-"men idag tvivlar jag inte på att det var sant."
"Jag önskade ofta att du hade fått en bättre man."
"Jag kunde inte smeka ditt hår när du var sjuk eller skydda dig."
"Jag kunde inte ens skaffa hjälp."
"Men jag kunde inte släppa dig."
"Fast du har aldrig behövt särskilt mycket hjälp."
"Jag önskar dig all lycka i detta liv, och i det som kommer efteråt."
"Jag kommer inte att sakna dig, för min tid har gått ut."
"Det är inte över, det är bara avslutat."
"Din eviga kärlek, Robbie."
Han är borta.
Han är borta!
Hallå?
-Suzy? -Hallå?
Hallå?
Hej, Aaron. Telefonen måste ha ringt upp dig av sig själv.
Jag är ledsen.
Det händer jämt. Mitt namn börjar ju med två a:n.
Jag är besviken. Det tog en månad att sluta tänka på dig första gången-
-och sen vi sprang på varann har jag inte kunnat jobba.
Det låter skruvat.
Det är konstigt, för annars är jag livrädd för tandläkare.
-Förlåt att jag störde. -Du kan störa mig när som helst.
Okej. Tack. Hej då, Aaron.
Hej då, Suzy...Darling.
Hallå?
Henry?
Länge leve Kungen!
Översättning: Catharina Kisch www.primetext.tv